Асен Разцветников
Сърдитият Петлан

chitanka.info

Разсърдил се е Петлан войвода, че не му било нещо по сгода: че си намерил три перушини с три кокошинки като калинки.

Скокна, разпъди всички кокошки, както кълвяха жито и трошки, па си наметна гуня[1] хайдушка и си препаса сабя и пушка.

През поле ходи, гребен размята, ломи гората, тресе земята, кълве вратига[2] и комунига[3], па се надига, та кукурига. Забягнаха ми вълци, лисици, дребни гадинки, крилати птици, една остана баба Мецана и тя застана и тъй подхвана:

— Стига бре, Петльо, стига бре, лудо! Нийде го няма твоето чудо!

Петлан се спрепна, па й отвърна:

— Сбирай си, Мецо, дългата бърна! Бягай, пази се, да ти не клъвна мечата глава, дебела тръвна[4]! Да не те с тежки шпори намуша, да ми не паднеш тук, под ботуша, че ще ми станеш на тънка пита, бита, пребита, насред пробита!

[1] Гуня — горна дреха дълга до подколенете. ↑

[2] Вратига — полско цвете с жълти цветове. ↑

[3] Комунига — полско цвете с високо стъбло. ↑

[4] Тръвна — плетен конусовиден кошер. ↑

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.